HUNT JA SEITSE KITSETALLE
A, B, C...
Kitsekesed, lapsukesed! Avage nüüd, avage nüüd!
Teie emme siin - ja tal kaasas on piim.
Teie nüüd mängige, aga mina lähen metsa.
Emmekene tuli. - Kes koputab?
Kitsekesed, lapsukesed! Avage nüüd, avage nüüd!
Teie emme siin - ja tal kaasas on piim.
Ei, see ei ole emme hääl, meie ema ei räägi niiviisi.
Ta laulab peene häälega, aga sinu hääl on jäme.
Näed, rähn, siin sulle uus nokk. Proovi siis ka, kuidas toksib.
Aitäh, sulle, Mihhail Ivanõtð!
Tervist, Hall!
Mis sind minu juurde toob? Kas hambad on nürideks kulunud?
Ei, Mihhail Ivanõtð, keel on mul jäme ja paks.
Sellest ka kole hääl. Hirmutan nõnda väikseid lapsi.
Osuta teene - tee mulle peenike hääl.
Noh, kui lapsed kardavad, siis muidugi. Teen, nagu sa palud.
Ongi valmis.
Aitäh, sulle, Mihhail Ivanõtð!
Kitsekesed, lapsukesed! Avage nüüd, avage nüüd!
Teie emme siin - ja tal kaasas on piim.
Kes tuleb tare juurde ja hakkab paluma sisse võõra häälega,
ärge ust avage, mitte kedagi ärge sisse laske.
Ei, ei lase, emmeke.
Kes seal on?
Kitsekesed, lapsukesed! Avage nüüd, avage nüüd!
Teie emme siin - ja tal kaasas on piim.
Aidake!
Päästke!
Miks sa nutad, kitsetädi?
Kuidas mitte nutta?! Hunt viis mu talled minema.
Kust neid leida? - Aga sa, kitsetädi, küsi rähnilt.
Tema teab kõike.
Mine seda rada mööda, teisel pool jõge näedki hundi maja.
Ema, ema, ema, ema.
Mis juhtus, pikk-kõrv?
Hunt! Hunt! - Mis? Jälle tegi kellelegi liiga?
Ta tegi endale peenikese hääle. - Ja viis kitsetalled minema.
Ah, röövlinägu! Ma talle veel näitan peenikest häält!
Ma teile veel...
Aga me ei karda sind.
Siia tuleb karu, tema sind veel õpetab!
Pea kinni!
Seisa!
See on talle paras!
Jutustas Pastella